Jeg skal fortelle deg en historie om en gutt som ikke ville bli voksen.
Om piraten som ønsket å drepe ham. Om øya der feer fløy fritt.
Men dette er ikke historien du har hørt før.
For iblant er venner først fiender, og fiender er først venner.
For å virkelig forstå hvordan ting ender-
- må vi først vite hvordan de begynner.
LAMBETH BARNEHJEM FOR GUTTER
Jeg elsker deg, gutten min. Jeg elsker deg, min lille Peter.
På tide å våkne, opp og hopp! Kom igjen nå!
Sånn ja, kom igjen! Skynd dere!
12 ÅR SENERE London under 2. verdenskrig
Peter, vi blir for sene til frokost.
Heltene har stått opp og trenger mat!
Vær stille der borte! Stille, sa jeg!
Spis opp maten din! Jeg sier det ikke en gang til.
Hvor er baconet? Vi får alltid baconsvor i helgene.
Det er krig, Peter. Rasjonering. Dere er heldige som får mat.
- Moder Barnabas... - Flytt deg.
Hvor mye vedder du på at hun knabber rasjonene?
- Pass deg, hun har elefanthørsel. - Elefantrumpe også.
Se, flere tomme seter.
Nelson og Billy har blitt evakuerte. Heldiggrisene.
- Begge to? Når da? - Vet ikke.
De var borte da jeg våknet.
De skulle til en familie i Canada til krigen er over. Jeg vil også dit.
Ikke vær dum, du må være her.
- Til mødrene våre henter oss? - Nettopp.
Vi søker dekning her. Holder fortet. Venter på kavaleriet.
Kom dere opp på taket og rens de skitne takrennene.
Er det trygt, moder Barnabas?
Jeg har ikke sjekket det personlig i det siste.
Men alle nødvendige papirer er i orden-
- om et barn skulle omkomme i et fall. Kom dere opp dit!
Og mens dere er der oppe og nærmere Herren,-
- kan dere gruble over deres råtne sjeler. Sjeler som råtner som løv.
Ser du! Jeg hadde rett! Hun hamstrer rasjonene.
- Hvor gjemmer hun all maten? - På kontoret sitt.
Ingen har vært der. Jeg har hørt at det er feller der.
Stille, sa jeg! Stille! Slutt å somle. Til sengs.
Alle mann til bomberommet! Med kaos følger død!
- Kom. - Jeg liker ikke dette.
Fort Knox. Dragens hule.
Kom hit.
Plasser hendene dine der.
Jeg trenger skoen din.
- Kan du bare...? - Stille!
Nitten...tjue.
Peter!
For en grisete nonne.
Dette er så uhygienisk.
Hvorfor er jomfru Maria så ren?
- Kvessa? - Her nede!
Kvessa!
Hva sa jeg! Feller.
Det er et skattkammer.
Fy farao!
Peter!
Det er arkivet.
Peter!
Det er mappen din.
LAMBETH GUTTEHJEM Min kjære Peter...
Er det fra moren din? Hva skriver hun?
Jeg kan ikke...
Kan du lese det?
- Jeg mente høyt. - Å ja.
"Min kjære Peter."
"Alt jeg har gjort, ble gjort fordi jeg elsker deg."
"Jeg lengter etter den dagen jeg kan hente deg og forklare alt."
"Ha tro på meg."
"Og viktigst av alt, ha tro på deg selv."
"Du er spesiell."
"Mer enn du aner."
Jeg lover at du får se meg igjen. I denne verden eller en annen.
Løp!
Det er mitt private brev! Få det!
Vet du hva, Peter? Alle foreldreløse innbiller seg at de er spesielle.
At nettopp deres mor kommer hoppende tilbake for å hente dem.
Men din mor kommer ikke hoppende. Vet du hvorfor?
Fordi du ikke er spesiell, Peter.
Du er ikke engang spesiell på din særegne måte.
Du er bare et vemmelig lite vesen som ble forlatt-
- av en forsagt mor som har glemt at du fins.
Din lille villmann!
- Frem med hendene, begge to! - Han har ikke gjort noe!
Han er skyldig i kraft av sitt bekjentskap.
Nå får dere smake stokken.
Du, "Flisa", når dro Arnold og tvillingene?
Jeg tipper det var i går kveld.
Alle de forsvunne barna, alle gryna gjemt på kontoret.
- Hva driver Barnabas med? - Hun selger foreldreløse.
Jeg visste det! Jeg mener...gjør hun? Det er ikke fint gjort.
Men hvem i all verden kjøper barn om natten?
Det må vi finne ut.
- La oss legge en plan. Det blir gøy. - Den har jeg hørt før.
- Fy, hvem slapp en? Kvessa! - Det var ikke jeg.
Dette var en teit plan. Jeg går og legger meg igjen.
Kom.
- Natta! - Natta.
- Kvessa! - Peter!
Jeg sa at det ville skje i natt. Jeg hadde rett!
Løp mot trappen. Nå!
Kvessa!
Adjø, Peter!
- Du blir med meg! - Slipp meg!
Peter.
- Fyttirakkern! - Gjør klart til å sette seil!
Vi må vekk herfra! Vi må hoppe!
- Jeg kan ikke. - Vi må! Kom igjen!
Kvessa!
Da drar vi av sted!
- Kom igjen! - Venner til vi dør!
Peter!
TIL LUFTFORSVARET
- Pokker! Du senket fregatten min. - Ma'am, Luftwaffe angriper.
Damer... Sektor 6, sektor 8, sektor 12.
- Angrep! - Spitfire!
- Vekk fra dekk! - Grip til sverdene!
Å, gi deg!
Ma'am, angående fiendens fartøy så ligner det veldig på...
- Spytt ut, mann. - Det ligner et piratskip, ma'am.
- Hva sa du? - Gi ild!
Vekk med deg! Ikke dø nå. Du er dyrebar last.
- Er jeg? - Noen mener det.
Er det moren min?
Vi tar av!
Kom dere ut derfra! Opp med farten!
Skynd dere! Kom igjen!
- Gjør klart til fortøyning! - Hal i og dra!
Kom, gutter!
- Se, dagslys! - La meg få se.
Flytt deg, jeg ser ikke.
Er dette...Canada?
Syng!
Knel!
- Jeg kneler ikke for noen. - Han her vil du knele for.
Han er piraten alle pirater frykter. Et sant mareritt.
Mannen de kaller Svartskjegg!
Syng for herren deres!
Skjønne små barn.
Dere som feller uskyldige tårer som flytende perler...
Tørk dem, pjokker.
For jeg har befridd dere fra deres grusomme fangehull-
- og skjenker dere herved friheten!
Lid ikke mer. Kom til meg. Dere er hjemme!
Her er det foreldreløse fra alle verdenshjørner.
Av ulik rase, tro og farge. Fra alle tidsaldre og epoker.
Dere er pionerer. Modige skapere av et nytt samfunn.
For dette, kjære barn, er mulighetenes land!
Min rettferd er guddommelig.
Mine lover er enkle nok til å skrives på et griseøre. Og det har jeg.
Lov nummer én:
"De som jobber med liv og lyst, vil bli belønnet med premier"-
- "trofeer...og godteri!"
Lov nummer to:
"De som ikke jobber hardt, de som sluntrer unna eller spiller syke,"-
- "vil få erfare min mektige misbilligelse."
Merk mine ord. Jeg eier ikke medynk.
Jeg gir ingen nye sjanser. Jeg viser ingen nåde. Men husk:
Ikke glem å kose dere med masser av god, gammeldags moro!
Og, smårollinger...
Velkommen til Aldriland!
Legg litt kraft i slagene! Dere bør jaggu finne noe pixum!
Hardere! Jobb hardere!
Sam Smiegel, arbeidsformann. Nei takk, ta det av.
- Unnskyld meg. Hva graver vi etter? - Har ingen forklart det? Vi graver...
...etter disse små krabatene.
Støv etter feer, også kalt pixum.
- Fins det feer? - Ja, det var millioner av dem på øya.
- Hva skjedde med dem? - Svartskjegg utryddet dem.
- Hvorfor det? - Pga. tryllestøvet. Pixumet.
- Hva vil han med det? - Det aner jeg ikke.
Ingen vet det. Ingen får vite det. Best å ikke tenke på det. Bare...
- Få opp farten! - Helt ekte feer.
Du, nykomling...
Du kom nettopp hit med et flyvende piratskip.
"Ekte" burde være et flytende begrep for deg nå. Kom deg i arbeid.
Gi meg hakka di, gutt.
Hendene dine er vablete fordi bladet er sløvt.
Fortsetter du å svinge den slik, bryter du håndleddet.
Jeg heter Peter.
- Hvor lenge har du vært her? - En evighet.
Vet du hvorfor de så gjerne vil ha det? Pixumet...
Du spør for mye. De dreper for det, vi dør for det. Punktum finale.
- Tusen takk. - Ikke takk meg. Jeg gir blanke i deg.
Jeg er ikke din venn, og jeg passer ikke på deg.
Enkelt og greit.
Vekk med deg.
Tryllestøv.
- Jeg fant litt! - Det er mitt!
- Nei! - Jeg fant litt!
Din tjuv! Jeg fant det!
- Ditt lille kryp, hold kjeft. - Flytt deg!
- Gi meg det. - Det var jeg som fant tryllestøvet!
- Den busa stjal det. - Han sa han fant det.
Det betyr at han fant det! Skjønner?
Like lite skjønt som det stygge arret ditt!
Før ham til kapteinen! Uro og frekkhet!
Flytt dere! Kom dere bort!
Det er en prosedyre for sånt. Det er ikke lov å...
Hold kjeft, din regelrytter.
La oss sjekke hva Svartskjegg syns om denne ekle, lille tjuven.
Å, hva glor du på? Jeg gjorde mitt beste.
Kom igjen, jobb videre! Takk!
- Fant du de innfødtes leir? - De fant oss, sir.
De hoppet frem fra trærne og knerta 40 av våre beste menn.
Så forsvant de inn i skogen igjen som om de aldri hadde vært der.
Vi skal ta dem, kaptein... Når tiden er inne.
Tiden?
Jeg har rensket gruvene. Det er snart tomt. Jeg må ha landet deres,-
- men de villmennene angriper stadig skipene mine-
- og holder til i en leir ingen finner.
Likevel sier du at alt blir bra når tiden er inne.
Det er ikke mer tid! Ingen!
Unnskyld meg, kaptein.
Hei-hå. Tilbake til arbeid.
- Hvordan er det med gruvearbeiderne? - Skitne, syke og bryter snart sammen.
Hvorfor er det så vanskelig?
Så... Hvem skal vi straffe i dag?
- Nei! Hva skjer? - Hva tror du, da?
Skjønner du det nå?
Ja!
Tapre helter i Aldriland... Se på disse forræderne!
Jeg overlater deres skjebne til dere.
- Denne barbaren... - Stjal fra kornlageret.
- Var skral i kornlageret. - Stjal.
Stjal. To ganger!
Vil dere skåne ham? Eller skal han straffes?
- Straffes! - Ja!
- Viser de nåde noen gang? - Å, ja da.
Ofte?
Kom igjen!
Ikke svar på det.
Denne gutten har bare vært i gruvene våre én dag...
...og har allerede vist seg å være en tjuv.
En urostifter og en pixum-raner.
Jeg har aldri...
- Vil dere skåne det viljesterke barnet? - Nei!
- Eller er dere slemme? - Slemme!
Slemme! Slemme! Slemme!
Slemme! Slemme!
Akk.
Folket har talt.
Tenk en glad tanke.
- Det var som bare... - Det er utrolig! Jeg kan fly!
Aldriland er en drøm du aldri våkner fra.
Har du opplevd det? Et grusomt mareritt du vet ikke er ekte,-
- men du sover så tungt og så dypt.
Det er så deilig at du ikke greier å våkne.
Du drukner i søvnen.
En langsom drøm som drukner i den myke, sorte sjøen.
Kjenner du til den sjøen, Peter?
Det er døden, gutt.
Den hvisker til deg.
Det er der vi ender.
De fleste av oss.
Vil du ha sjokolade?
Barndommen er ingen fest. Den er faktisk ganske skremmende.
Enig?
- Er du modig, Peter? - Jeg prøver å være det.
Ja, selvfølgelig.
- Er du redd? - Ja.
Har du flydd før?
Nei.
Bak den muren lever villmennene.
De har en gammel spådom fra da feene hersket på øya.
Spådommen taler om en gutt født som resultat av kjærligheten-
- mellom en feprins og en menneskejente.
En gutt som forsvant fra denne verden-
- til han var gammel nok til å komme tilbake og lede et opprør mot meg.
En gutt, ifølge spådommen...
...som kan fly!
Er du her for å drepe meg, Peter?
Jeg tror ikke på godnatthistorier.
"M...e... Meg."
"H...e..."
"...r."
Jeg lover at du får se meg igjen, i denne verden eller en annen.
Eller en annen.
Sånn! Kom deg inn!
Eller en annen.
- Du, flygutt. - Ja?
Det var litt av et luftshow du viste oss der.
- Kan du gjøre det igjen? - Hvem er det som spør?
Klart jeg kan fly! Du så meg.
Bra.
Legg øret mot veggen der borte.
Det er lyden av en fenghette jeg festet på den andre siden.
Den eksploderer om 30 sekunder.
Om jeg flyr, hjelper du meg å finne mamma?
- Jeg tror hun er her på øya. - Du kan ikke forhandle, gutt.
- Uten meg er du fanget i cella. - Uten meg er du fanget i gruva.
Ok, vi kan snakke om det.
Kom deg bort fra veggen før du eksploderer, ok?
- Så hva sier du? - Gutt!
Tikk...
- ...takk. - Ok, vi har en avtale! Ba...
Flygutt?
Fort deg! Skli ned! De kommer etter oss.
Om jeg skal stole på deg, må jeg vite hva du heter.
Det er Krok. Jeg heter James Krok.
- Fornøyd? - Nei.
Venstre fot, så høyre.
- Det heter "å gå". Kom igjen. - Smisk.
- Kom igjen, da. Fortsett. - Smisk! Her nede! Klokka seks!
- Jeg vet ikke... Ja. - Pokker, Smisk, i kurven.
- Ikke kall meg Smisk. - Smisk! Kan du få meg helt opp?
Det nytter ikke. Når du er der oppe, fins det ingen utvei.
Ikke i dag.
Hyggelig å møte deg. Du er en god venn.
En dag skal jeg gjengjelde det. Send oss opp nå.
- Hva pokker? - Du skulle jo gjengjelde det en dag.
En dag. Ikke i dag. Kom deg ut!
Det er bare en liten formalitet.
En dag kan være i dag, om du tenker etter. Dessuten...
- Smisk! - Ja.
Det er dit vi skal. Himmelporten.
Vi tar en av gondolene opp til piren. Så flyr du oss til et skip. Ok?
Hold deg nede, gutt.
Løp! Løp!
Se. De forankrer gallionene langt unna pirene, så de ikke kan stjeles.
Så jeg skal fly fra piren over til en av...
Hva? Tal nå, eller ti for alltid.
Skulle vi stoppe nå?
Hiv! Hiv!
Glem himmelporten. Du må gjøre det nå!
- Venter du på en invitasjon? Nå! - Jeg har høydeskrekk!
- Hva?! Du kan fly! - Det var første gang i går.
Du må fly igjen, ellers faller vi for siste gang.
Kan vi krangle om dette senere?
Smisk! Sverdet ditt!
Ja, det virker nok, gutt! Kom deg opp og fekt mot dem!
Hiv!
- Det var nære på! - Vet du hvordan man seiler et skip?
Hvor vanskelig kan det være?
- Smisk! Tauet! - Ja!
- Ferdig! - Jøss!
Det er mye vanskeligere enn det ser ut til!
Ja! Vi seiler nå!
Så hva har du å si?
Jeg brukte lang tid på å gjøre i stand bordet.
Glem bordet. Plukk det opp senere.
Kommer gutten seg til de innfødte, vinner vi aldri krigen. Alt er tapt.
Vi finner dem, sir. De kan ikke ha kommet langt.
Så hvor er de?
Få tak i gutten før villmennene tar ham!
Rett frem!
Smisk! Slipp beinet mitt!
Jeg tror jeg må spy!
Muren! Muren!
- Kan noen hjelpe meg? - Snu!
Smisk! Få opp seilene, vi må ha sterk motvind for å klare hoppet!
- Hvilket hopp? - Hjem! Vi må bort fra denne øya!
Nei! Vi skal jo finne mamma! Jeg drar ikke fra Aldriland!
- Nei, ikke nå iallfall. - Få opp seilene! Seilene!
Dette blir humpete!
Få opp seilene!
Hvor mange ganger... Ikke forstyrr meg under foryngelseskuren!
Ja?
Beklager, kaptein, men det gjelder gutten.
Det stjålne skipet krasjet i Aldriskogen.
- Så gutten er borte? - Ja, han er en bortkommen gutt.
Våre beste menn leter etter ham.
Jeg er omringet av idioter. Må jeg gjøre alt selv?
Du kan ikke tro at jyplingen er ham? Han er ikke i stand til det.
Moren var heller ikke det, men her er vi!
Du skulle hjelpe meg å finne mamma. Du ville bryte avtalen, det er galt.
Nei, du brøt avtalen først, du løy.
Nei, jeg skrønte. Jeg kan fly. Bare ikke hver dag.
Vår eneste utvei fra øya er ødelagt. Fornøyd?
Ja, jeg er ganske tilfreds, for jeg vil ikke bort fra øya.
Alle de årene jeg planla å rømme... Nå er det forbi.
Hallo! Slutt å rote, det er ikke trygt her inne.
- Hvert skip har et. - Hva da?
Et kart!
Hva står det der?
- "Stammens territorium." - Nettopp!
Spådommen sa at en gutt skal lede stammen.
- Du bryr deg ikke. - Det gjør jeg. Fortsett.
Svartskjegg tror spådommen handler om meg.
Så mamma er herfra. Kanskje de innfødte vet hvor hun er.
Er du gal? De kan like gjerne drepe deg som hjelpe deg.
- Har du møtt dem? - Nei! Det vil jeg ikke!
Kanskje de er hyggelige. Jeg er ikke redd dem.
Det er en hårfin grense mellom mot og selvmord.
Jeg skal finne stammens territorium. Ha det!
- Han overlever ikke en time der ute. - Det er hans problem, ikke vårt.
Om han er den utvalgte...
Stemmer spådommen, så er det ikke han.
Om de tenkte eller trodde han var det...
De ville nok belønnet de som overga ham.
- De har ikke noe skip. - Men de kan skaffe et.
Hvem har slåss mer mot piratene enn de innfødte? De finner nok ut av det.
Bare husk at når vi finner de svært så godlynte innfødte...
...si at du er deres redningsmann. Så skilles våre veier. Oppfattet?
Hvorfor vil du dra fra et sted som dette? Hvor skal du dra?
Jeg vet ikke. Et sted jeg er høyere i næringskjeden for eksempel.
- Hva var det? - Noe som er høyere i næringskjeden.
Så vakkert, Krok. Ser du det?
Pirater prøver å skyte oss ned med kanoner.
Vi falt nesten tusen fot mot døden. To ganger. Skipbrudne.
Så ser man noe sånt og tenker at det er...
...verdt det.
Er du foreldreløs?
- Mutteren forlot meg. Teller det? - Husker du henne?
Jeg kaster ikke bort tårer på en som aldri har savnet meg.
Kanskje hun gjør det. Hvordan kan du vite det?
- Tror du moren din er her? - Hun la igjen en lapp...
- Om hun la igjen en lapp, så! - Selv om din aldri elsket deg...
- ...kan jo min ha elsket meg. - Slutt å snakke med en gang!
- Hørte dere det? - Det var et fælt skrik.
- Hvordan kan noen unngå å høre... - Hysj!
Det er en Aldri-fugl.
Og det er det også.
- Hva skal vi gjøre? - Vi trenger en plan!
Løp!
Vi rister dem av oss i tåka! Løp! Løp!
Løp, Smisk!
Ansiktene er fæle, men fjærene er så vakre!
Hold kjeft og løp! Løp!
Smisk!
Peter!
Krok? Er det deg?
- Peter. - Krok! De tok Smisk!
Nei! Ta det med ro. Det kommer til å gå bra.
Jeg visste vi ville finne de innfødte.
Vi er reddet.
Nåde! Jeg vil hjem nå.
Jeg tar meg av dette.
Skjønne dame, vi kommer i fred. Og med en skatt.
Jeg vil stolt presentere...
Pan! Pan! Pan!
- Smisk. Smisk! - Hva?!
- Hva synger de om? - Aner ikke!
- Hva skjer? Hva er "pan"? - Pan er stammens modigste kriger.
Tradisjonen tro får du sjansen til å vinne friheten før vi dreper dere.
Drepe? Hva mener du med det?
- Pirater er våre bitre fiender. - Vi er ikke pirater! Vent litt!
Gutten er han dere har ventet på!
- Hør, da! - Om du vil overleve:
Deres beste kriger mot vår. Vår pan.
- Vinner du, overlever du. Taper du... - Jeg skjønner tegninga.
- Hæ? - På gjensyn.
Hvordan vet vi når vi starter?
- Smisk! - Hva?!
Vi må fortelle dem om mamma.
Ingen bryr seg om den forbaska mora di!
Unnskyld, det var litt stygt sagt.
Ok.
Deres Høyhet... Jeg håpet å få deg på tomannshånd.
Stopp!
Den lille...
...har på seg panfløyten.
Den gutten kan fly.
Jeg har sett det. Det er fantastisk.
Vi kaller dette "minnetreet". Det var krigstid.
Svartskjegg ødela alt i jakten på pixumet.
Høvdingen og fekongen inngikk en pakt så våre folk sto sammen mot piratene.
En natt kom fekongens sønn seg om bord på Svartskjeggs skip.
Mary var Svartskjeggs store kjærlighet og mest verdifulle eiendel.
Natt etter natt besøkte prinsen Mary.
Da Svartskjegg oppdaget dem, ble han rasende av sjalusi.
For å kunne redde henne ble prinsen til et menneske.
Men selv om feer kan leve tusenvis av år...
...kan de bare leve én dag i menneskeform.
Prinsen ofret livet sitt for jenta han elsket...
Og det kjærlighetsbarnet er deg.
Vi hjalp moren din med å gjemme deg-
- og lagde totemet så vi skulle kjenne deg igjen.
Hva skjedde med mamma?
Hun kom tilbake og kjempet for oss i mange år.
Og...?
Piratene vant krigen, og feene gjemte seg i et skjult rike.
De gjemmer seg fortsatt til tiden er inne og de kan kjempe igjen.
Og mamma?
- Hun er hos dem. - Lever hun?!
Er du sikker? Jeg må dra til henne.
- Ta meg med dit nå! - Nei. Du må være tålmodig.
Men hun venter på meg!
Feriket er vår best bevarte hemmelighet.
Det er vår plikt å beskytte det.
Før vi tar deg med dit, må du bevise at du er Marys sønn.
Han vi har ventet på.
Når den tredje månen står opp, må han fly.
Om han overlever, er han den utvalgte.
Vent litt. Og om han dør?
Da er han en bedrager, og døden er berettiget! Tre dager!
- Er det ikke nok å ha kjedet? - Du kan ha stjålet det.
Jeg gjorde ikke det! Si det til henne!
- Gutten har alltid hatt det. - Hvor lenge har du kjent ham?
- Tre dager! - Hele livet!
Flyinga er bare en teit filleting. Hvorfor skjønner de ikke det?
Hvis du ikke tror, gjør ikke de det heller.
Men tror du, så tror de. Garantert.
- Er du den de tror du er? - Jeg vet ikke.
De tror du er redningen, at du skal frigjøre dem. Har de rett?
Jeg sa at jeg ikke vet det!
Kaniner.
Jeg tror.
Jeg kan fly!
Om Kvessa hadde vært her... Han hadde visst råd.
Jeg tror.
Har du sett Smisk?
Jeg kan ikke gjøre det de forventer. Jeg kan ikke være den utvalgte.
- Hør her! - Hva i svarte er jeg?
Du kan synes synd på deg selv så mye du vil, gutt.
Vet du hvor du er fra, da vet du halvparten av hvem du er.
- Det er mer enn de fleste får vite. - Du sa at moren din forlot deg.
Jeg løy! Jeg gjør det iblant. Det er det som er å være voksen!
Du vet iallfall hvor du kommer fra.
Født av en kriger, arving til en prins.
Vil det si at du er den utvalgte? Jeg vet ikke.
Jeg vet ikke om den utvalgte fins, men jeg vet...
...at om du ikke er ham...
...og bare er deg selv...
Så er det kanskje godt nok.
Hvor er gutten? Ut med det før det er ute med deg!
Jeg sier det aldri!
Han er rett der borte.
Nei, nei, jeg tok feil.
Jeg er ganske sikker på at han er der borte. Nei!
Nei! Det første stemmer.
Helt sikkert, kanskje, helt sikkert denne veien.
Poenget er at vi er veldig nærme.
- Gjør klar skipene. Bishop, drep ham. - Nei! Vent!
Vent! Du vil ikke drepe meg, jeg har jo kronjuvelene.
- Informasjon. Jeg blir nervøs av deg. - Snakk!
Du vet det forsvunne feriket?
Snakk.
Unnskyld. Jeg bare lette etter deg.
Vel, du fant meg.
Man ser ikke sånt i gruvene.
Det er vakkert.
Så, liker du...soloppganger?
Hva driver du med?
Vel, det kalles flørting, men...
...hvis du må spørre, gjør jeg det nok feil.
Du er ulik mennene i stammen min.
- Tusen takk. - Nei, de er ærlige.
- Sterke og modige. - Modige?
Ved å la kompisen min hoppe i døden?
Når han slutter å tvile, vil han fly.
Hvordan vet vi at feene vil kjempe når de ser ham fly?
- Dere må stole på oss. - Hvorfor? Dere stoler ikke på oss.
Det fins et kart til feriket. Vi vokter det med livet vårt.
Ja, hvorfor ikke et hemmelig kart?
Du har sett hva Svartskjegg har gjort med Aldriland.
Han forvandler resten til gruve- sjakter hvis vi ikke stopper ham.
Har noen fortalt deg at du har nydelige øyne?
Gjør klar kanonene og vær klar til å svinge!
Tigerlilje!
Du bommet!
Vi må finne Peter!
Skyt henne!
- Peter! - Hvor er Krok?
- Alt er på grunn av deg. - Nei, Kwahu, vent!
Ingen årsak. Kom!
Løp videre!
Vel, vel... Prinsessen, antar jeg?
Å, jeg er bare en gruvearbeider, men takk for komplimenten.
Bishop.
Løp.
Still dem på rekke. Her nede.
Alle disse årene med å grave etter små klumper med pixum,-
- og nå sier herr Smisk at dere vet hvor det fins et tonn av dette.
Vær snill nå.
Fortell hvor gutten og feriket er, så overlever du kanskje.
Døden er det største eventyret.
Lykke på reisen.
La oss hylle den nye "høvdinnen"!
- Prinsesse Tigerlilje. - Vi hyller henne!
- Si det. Han dreper deg. - Han har rett.
Flink fugl.
Det fins et kart! Hun sa at det fins et kart til feriket.
- Forræder! - Jeg prøver å redde livet ditt!
- Det skal ikke skje igjen! - Nei, det gjør det ikke.
Kaptein.
Kjør på.
Ja!
Drep alle sammen!
Angrip!
Nei!
Kan jeg si deg noe, Peter? Du finner aldri moren din.
Jo, jeg skal finne henne.
Nei, det gjør du ikke.
Du finner aldri moren din. Vet du hvorfor?
Fordi jeg drepte henne.
Hun døde for min hånd. Av dette sverdet.
Akkurat som deg.
Lukk øynene og tenk en glad tanke.
Uforskammet!
- Vi må løpe! - Nei, vi må hoppe!
Er du skadet, Peter?
- Det går bra med meg også. - Ikke snakk til meg.
På grunn av deg blir alt folket mitt har kjempet for å beskytte ødelagt.
- Smisk var tysteren. - Han var din venn.
- Du burde ha visst det! - Unnskyld hvis jeg gjorde noe galt!
Hvor er Peter?
Peter!
- Dere løy. Alle sammen! - Unnskyld.
- Så det er sant? - Det er komplisert.
Lever moren min eller ikke?
Svartskjegg snakket sant.
Og dere løy.
Ellers hadde du gitt opp skjebnen din.
Uansett hvem dere tror at jeg er eller forventer at jeg skal være,-
- så er jeg ikke det. Jeg kan ikke.
Jeg kunne ikke...
Jeg ville ikke se deg dø.
Du skulle ha lukket øynene.
Svartskjegg slutter ikke å lete etter Peter.
Det fins kun ett sted han ikke våger å lete.
"Havfruelagunen"? Høres vakkert ut.
- Er pirater redde for havfruer? - For det vi må forbi på vei dit.
- Ja...? - Krokodiller.
Er du redd?
Nei da.
Finn kartet. Fortsett å lete.
Behager Smisk Dem?
- Kan Smisk settes fri? - Nei, du er for nyttig.
Smisk må slutte å snakke om seg selv i tredje person,-
- ellers blir Smisk en ikke-person.
Jeg fant det. Det er et kart til feriket.
Gjør klar skipene! Vi må komme frem før Peter.
alltid
Ta faklene! De er redde for lyset.
Skremte vi dem bort?
- Å, kom igjen! Kan de fly? - Vift med faklene.
Der!
Peter!
- Jeg tror at jeg ser ham. - Hvor?
- Grip hånden min! - Hjelp!
Peter! Hva skjedde?
- Hva er de for noe? - Jeg vet ikke, men du liker dem nok.
Det kan du vedde på.
Hei, hei, ikke dra.
- Jeg tar en titt. - Vær forsiktig.
Hvem er mer forsiktig enn meg?
Beklager at jeg ikke sa hva som skjedde med moren din.
Men Svartskjegg fortalte ikke hele sannheten.
Jeg skal vise deg.
Havfruene har fylt sjøen med minner. Du kan se fortiden.
Pust dypt inn.
Vi har ikke tid. Svartskjeggs menn tar oss snart.
Dra til feriket. Gjem dere. Beskytt folket vårt.
Du burde aldri ha kommet tilbake, Mary.
Men her er du.
Klar for å dø for dem heller enn å leve med meg.
Nei. Mary! Nei! Nei!
Nei!
Hun var en kriger.
En stor kriger. Hennes offer inspirerer oss fortsatt.
- Kjente du henne? - Hun trente meg.
- Ville hun vært stolt av meg? - Ja. Veldig stolt.
Men...hva hvis jeg ikke kan gjøre som henne?
Hva om jeg mislykkes i å oppfylle profetien?
Og hva om du mislykkes i å prøve, Peter?
Hva er du da?
Hei!
Dere må se dette.
Altså, skroget er litt ødelagt.
Ser dere tannmerkene? De krokodillene kan hoppe.
Men når jeg får fikset henne, blir hun i god stand.
- Til hva? - Til å få oss vekk fra øya.
- Skal du flykte som en feiging? - Jeg har ikke tenkt på det slik...
...men i bunn og grunn, ja.
- Hvor skal du dra? - Hjem.
Det er, du vet, der jeg kommer fra.
- Ens hjem er der man skaper det. - Hjelp meg å gjøre det, da.
Alle som overlevde Svartskjeggs angrep, er i gruvene nå.
Jeg har vært der, og jeg drar ikke tilbake.
Hvis du ikke har noen grunn til å bli, så dra.
- Dra nå. La oss dø. - Jeg vil ikke at du skal dø.
- Jeg vil at du blir med meg. - Og hvis ikke?
Da er det ditt valg. Ikke mitt.
Vel, gutt, den gamle gjengen er visst samlet igjen.
Kom, så får vi skipet i luften.
La meg gjøre én ting klart:
Jeg er ikke den utvalgte, og profetien handlet ikke om meg.
Men jeg er min mors sønn.
Og hvis Svartskjegg skal ødelegge alt mine foreldre døde for,-
- skal jeg kjempe mot ham til det siste. Akkurat som dem.
Og nå, ta meg med til feriket.
Det er akkurat slik høvdingen beskrev det.
Dette er ord.
- Hvilket språk er det? - Det er nok femål.
Jeg kan lese det.
- Jeg kan lese det! - Hva står det?
"Kun prinsen som bærer nøkkelen, får passere."
Bare det. Og noen kjedelige greier om de store falne døde.
Det betyr at vi trenger en nøkkel. Da var alt til ingen nytte.
Nei, jeg vil nå ikke si det.
"Prinsen som bærer nøkkelen." Skjønner du ikke, Peter?
- Jeg er...? - Du bærer nøkkelen.
Gjør jeg?
Du har hatt den hele tiden.
Hun visste at jeg ville lete etter henne.
Mamma prøver å beskytte riket ved å gi sønnen nøkkelen.
Jeg dreper mamma, men mislykkes i å drepe sønnen.
Til gjengjeld mislykkes sønnen i å beskytte riket ved å gi meg nøkkelen.
Mamma hadde blitt veldig skuffet.
Eller hva?
Evigheten lokker.
Jeg skal leve for alltid.
På tide å våkne! Opp og hopp!
Det er dit vi skal. Til fekuben.
Ødelegger vi den, utrydder vi dem alle.
Ja!
Døden!
Kom!
Kom her. Kom. Ja.
Hun heter Tingeling. Jeg kan høre henne.
De har ventet på deg, Peter.
Dere må dra! Han vil utrydde dere.
Jeg vet hva jeg skulle gjøre, men jeg mislyktes. Unnskyld.
Unnskyld!
Ok, gutter, vi brenner dem!
Brenn dem! Brenn dem, brenn dem!
- Brenn alle sammen! - Nei!
Vær så snill, jeg gjør hva som helst!
- Vær så snill! - Ikke trygl.
- Hva som helst. - Det er simpelt å trygle.
Hvor er æresfølelsen din, gutt?
Knel.
Knel, sa jeg!
Jeg er sønn av en kriger og en prins. Jeg bøyer meg aldri for deg.
Hvis du skal drepe meg, så sett i gang.
- Som du ønsker. - Du trenger ikke å gjøre dette.
Nei. Men jeg vil det så gjerne.
Har dere savnet meg?
Hvorfor alltid han?!
Hopp!
- Jeg trodde at du ga blaffen! - Som jeg sa: Iblant lyver jeg.
Kom!
Jeg kan ikke la Svartskjegg nå frem til kuben!
Hardt til babord!
Får jeg stikke innom?
Vi må hjelpe henne! Ta roret!
Styr baljen så nær dem som du kan! Jeg hopper om bord!
Hold deg fast!
Kaptein!
Nei.
Nei!
Nei.
Det er over, gutt.
Kom.
Dere! Grip den jenta!
Pan!
Jeg kan fly!
- Se på meg, jeg flyr! - Ja da, du trenger ikke å skryte!
Skryt alt du vil, bare ikke slipp meg!
Dra.
Hvis vi skal slå dem, skal vi gjøre det sammen.
Hører dere?
Bra! Kom igjen, da.
Gi ild!
Klare?
Angrip!
Har deg!
Tenk en glad tanke.
Nei! Gutt!
Peter.
Mamma?
- Du fant meg. - Jeg har dine øyne.
Du har mitt hjerte.
Jeg har drømt om dette hele livet, og nå...
Jeg er så glad i deg, mamma.
Hvordan kan man savne noen man aldri har møtt?
- Jeg har savnet deg hver dag. - Hver dag?
Uten deg er jeg bortkommen igjen. Hva gjør jeg nå?
Du er ikke bortkommen. Du er hjemme.
På denne øya, med disse folkene. Ditt folk.
Familien din.
Du må aldri miste troen på dem, slik du aldri mistet troen på meg.
Men, mamma, jeg vil ikke miste deg igjen.
Du vil aldri miste meg. Jeg vil alltid være en del av Aldriland.
Og en del av deg.
Jeg er glad i deg, min sønn.
Min Peter. Min Peter Pan.
Peter.
Peter?
- Du trodde at jeg forlot deg. - Nei, aldri.
- Vil du ha det litt gøy? - Ja takk.
- Ok, mine herrer. Hold dere fast. - Peter!
- Du har ikke noe tau. - Vi har mye å snakke om.
- Skulle ikke du dra? - Jeg endret mening.
Kan du ta roret, takk?
Vil du ikke dra hjem?
Jeg er hjemme.
- Er han også pirat? - Nei.
Ikke ennå, i hvert fall.
- Hvilken vei? - Sett en kurs!
- Hvem bestemmer her? - Jeg er kapteinen.
- Og jeg er den utvalgte. - Vi kan krangle senere, flygutt.
Som du vil, kaptein Krok.
Sett en kurs.
Andre til høyre og rett frem til morgengry!
Aldriland!
Vi vil alltid være venner, ikke sant, Krok?
Alltid. Hva i all verden kan gå galt?
Tekst: Moltubakk, Storsve og Helland